Capio Sanidad Nº 7 - 2008 Revista de Capio Hospital General de Catalunya Eduard Estivill inventor del mètode més de 16.000 professionals a 9 països d’Europa www.capiosanidad.es Sumari Sumario 03 Editorial Nous equips i canvis organitzatius per a un hospital més àgil 04-09 Nuestros Servicios/ Els Nostres Serveis Novetats en el Servei de Cardiologia durant el primer trimestre de 2008 Pediatría: nuevos horizontes Veinticinco años ayudando a nacer Seguiment del dolor postquirúrgic des de la Unitat de Dolor Avaluació de nous fàrmacs en el tractament de la malaltia de Parkinson Diabetes infantil (DM tipo 1). Educación diabetológica para niños ingresados 10-11 De un vistazo/ D'un cop d'ull Noticias/NotÌcies 12-15 Entrevista Eduard Estivill. 16-17 Desde Capio HGC Noves incorporacions a Capio HGC Jornada sobre trastornos bipolares Capio HGC en la fira de Sant Cugat Trastorn limit de la personalitat Un final feliç 18 Vida Sana Internet i angoixa familiar Diez consejos de oro ante la exposición solar 19 Desde Capio Sanidad Premio a la web de Capio Sanidad como Mejor web corporativa IV Jornada de Calidad de Capio Sanidad Capio Hospital General de Catalunya Cartera de Serveis - Cartera de Servicios Capio Hospital General de Catalunya SERVEIS CENTRALS Anàlisis Clíniques Anatomia Patològica Anestèsia i Reanimació Diagnòstic per la Imatge Farmàcia Intervencionisme Vascular Perifèric Medicina Intensiva Medicina Nuclear Neuroangiografia Oncologia Radioteràpica Reabilitació Urgències 902 53 33 33 Informació i Citacions DEPARTAMENT QUIRÚRGIC Cirurgia Cardíaca Cirurgia General Digestiva Cirurgia Maxil·lofacial Cirurgia Mínimament Invasiva Cirurgia Ortopèdica i Traumatològica Cirurgia Pediàtrica Cirurgia Plàstica i Estètica Cirurgia Toràcica Cirurgia Vascular Neurocirurgia Odontoestomatologia Oftalmologia Otorinolaringologia Tocoginecologia Unitat del peu Urologia DEPARTAMENT MÈDIC Alergiologia Cardiologia Clínica Oberta Dermatologia Digestiu i Endoscòpia Endocrinologia Medicina de l’Esport Medicina Interna Medicina Preventiva Nefrologia Neurologia Oncologia Mèdica Patologia del Son Pediatria i Neonatologia Psicologia Psiquiatria Reumatologia Coordinación y redacción: Departament Comunicació Capio HGC: Pilar Caballero, [email protected] - Departamento Marketing Capio Sanidad, Mari Cruz García, [email protected] Diseño, Maquetación y Fotografía: Departamento Marketing Capio Sanidad, José Mª Martín, Javier Abellán, Silvia Fernández 02 Editorial Nous equips i canvis organitzatius per a un hospital més àgil Després d'uns mesos d'anàlisi, de conèixer les peculiaritats de l'Hospital i les necessitats dels nostres clients, tenim clares les nostres prioritats i com aconseguir els nostres objectius. Hem definit canvis en la nostra estructura organitzativa i generat un nou equip per reaccionar amb més agilitat. Volem ser el seu hospital de confiança, més pròxim i amable, perquè entenem que la proximitat passa per ser sensible a les necessitats i inquietuds dels nostres usuaris i per millorar la nostra accessibilitat. Un dels serveis que millor defineix i agrupa aquests conceptes és el d'Urgències, que estem redefinint totalment. Des de fa un mes, a Urgències d'adults tenim una nova responsable, tant mèdica com d'infermeria, per treballar conjuntament amb els nous professionals que s'estan incorporant aquests dies al nou model d'atenció urgent. Les bases d'aquest nou model passen per un conjunt de millores: accés físic amb major facilitat, acompanyament en els processos previs, informació del procés d'atenció, valoració de la gravetat del procés a l'arribar, tranquil·lització del pacient i resolució del problema com més aviat millor. De vegades, el més important és calmar l'ansietat amb la informació i oferir posteriorment, de manera àgil i coordinada, un estudi de major complexitat, per mitjà del que definirem com a consultes de diagnòstic ràpid de processos que han estat iniciats a urgències i que tenen proves en curs. A partir del mes de juliol, Atenció a l'Usuari inicia un nou procés i 'perd el seu despatx' per a acostar-se a cada ingrés, assegurant la seva tranquil·litat i confort, i assessorant als nous pacients que no coneguin la nostra estructura per valorar millor les seves inquietuds i aportacions. Volem incrementar el nostre compromís amb els nens. Per això, en l'Àrea Pediàtrica, Capio HGC està millorant els espais, tant a consultes com a urgències, amb noves instal·lacions, i acostant-nos als pediatres del nostre entorn per establir relacions de confiança que garanteixin l'accés ràpid a les proves o a la informació dels nens ingressats. Anualment atenem més de 44.000 urgències pediàtriques, 300 nounats, més de 1.000 nens hospitalitzats i més de 2.300 parts. En la nostra estratègia de proximitat hem de compartir coneixements i experiència sanitària, no solament amb els nostres usuaris sinó també amb la població dels nostres municipis, amb diferents opcions i formats; un projecte que iniciem aquest estiu i que desenvoluparem el pròxim curs acadèmic. Us desitjo a tots un feliç i merescut descans estiuenc. Ens veiem a la tornada per continuar treballant i aconseguir l'Hospital de confiança, pròxim i amable que se sap adaptar a les noves necessitats de la societat i dels nostres clients. Dr. Xavier Mate, Director General de Capio Hospital General de Catalunya www.capiosanidad.es 03 Els Nostres Serveis Dra. Glòria Oller Cid. Cap del Servei de Cardiologia Novetats en el Servei de Cardiologia durant el primer trimestre de 2008 El passat mes de febrer es va obrir la Unitat de Cardioressonància, fruit d'una col·laboració entre els serveis de Radiologia i Cardiologia. Aquests últims anys, les tècniques d'imatge han revolucionat el món de la medicina en general, i en l'àmbit de la cardiologia s'han revelat com a tècniques imprescindibles. Després de l'aplicació de l'ecocardiografia en l'activitat diària de la cardiologia, la ressonància magnètica permet definir estructures on no arriba l'ecocardiografia, particularment en l'estudi del miocardi, on permet diferenciar la musculatura sana de l'afecte per malalties inflamatòries infiltratives i isquèmiques; també és una eina de molta utilitat per a estudiar defectes congènits del cor, malalties de les vàlvules i dels grans vasos i, en general, per a l'estudi dels pacients en què la utilitat de l'ecocardiografia es veu limitada per mala visualització secundària a alteracions de la configuració toràcica, ja sigui per malalties pulmonars, òssies o obesitat. Aquesta tècnica tan específica precisa de professionals especialment formats en aquest camp. La unitat està formada per un cardiòleg, el Dr. José Tomás Ortiz Pérez, una radiòloga, la Dra. Gemma García Continent, i tres tècnics. Els casos són analitzats conjuntament pel cardiòleg i el radiòleg, la qual cosa proporciona un alt nivell de qualitat als estudis efectuats. El mes de març es va inaugurar la Unitat de Dolor Toràcic, que té com a objecte efectuar un estudi ràpid i segur dels pacients que arriben a Urgències amb aquest símptoma. L'equip de la Unitat de Dolor Toràcic amb la Dra. Oller 04 El dolor toràcic és una de les causes més freqüents de consulta a urgències. De vegades, es pot saber d'una forma ràpida quin problema hi ha, ja sigui una malaltia coronaria, pulmonar, digestiva, vascular o bé una situació de menor gravetat i que no requereix ingrés hospitalari. Però ben sovint no es pot saber ràpidament quin és el problema, i en aquests casos és quan el pacient ingressa a la Unitat de Dolor Toràcic, on roman monitorat en una habitació convencional del Servei de Cardiologia i, en un breu període de temps, entre 24 i 48 hores, es duen a terme les exploracions convenients a fi de conèixer l'origen del dolor. En poc de temps el pacient pot sortir de l'hospital amb analítica, ECG, Rx de tòrax, monitoratge d'ECG durant l'ingrés, ecocardiograma i prova d'esforç, i amb la tranquil·litat del resultat negatiu d'aquestes proves, que es poden dur a terme en un temps molt més curt que abans de l'existència de la unitat. En el cas que es confirmi la presència d'una malaltia cardíaca o extracardíaca, el pacient queda ingressat i seguint el tractament convenient. Des de l'obertura de la unitat s'han atès una mitjana de 40 a 45 pacients per mes. En el mes d'abril vam celebrar el cateterisme cardíac número 10.000. La Unitat d'Hemodinàmica va començar a funcionar, tal com està dissenyada actualment, l'any 1992, encara que abans d'aquesta data ja s'havien dut a terme estudis de manera més esporàdica. Durant aquests setze anys, hem tingut una activitat progressivament més elevada, havent arribat a atendre 1.200 casos l'any, sobretot durant els anys en què vam ser l'únic hospital de fora de la ciutat de Barcelona que disposava de laboratori. La nostra intenció és continuar creixent i oferir una cobertura horària més àmplia que ens permeti atendre els pacients amb infart agut de miocardi fora de les hores d'obertura del laboratori, i que els pròxims 10.000 cateterismes els puguem realitzar en un temps molt més curt que els primers 10.000. Nuestros Servicios Dr. Félix Muñiz Llama Jefe del Servicio de Pediatría Pediatría: nuevos horizontes El Servicio de Pediatría de Capio Hospital General de Catalunya se ha adaptado a los nuevos modelos organizativos y a las necesidades asistenciales de acuerdo con el gran crecimiento de la población pediátrica. Es decir, en los últimos tiempos, el incremento de la asistencia pediátrica ha llevado a potenciar y consolidar un equipo de pediatría con una visión amplia y pluridisciplinar. Por estas razones, contamos con un equipo de profesionales formados en las diferentes áreas de la pediatría. Para dar soporte en el ámbito del diagnóstico, la hospitalización y el seguimiento, así como en el de la prevención entre la población infantil, el Servicio de Pediatría cuenta con las siguientes unidades: - Unidad de Urgencias Pediátricas. - Unidad de Hospitalización Pediátrica y Cirugía Pediátrica - Unidad de Neonatología y Nursery. - Unidad de Aislamiento y Cuidados Intensivos Pediátricos. Consultas externas de Pediatría General y de sus especialidades Entre nuestros proyectos de futuro inmediato figura el abrirse a la comunidad en todas sus vertientes: padres, médicos, maestros... Para ello, hemos iniciado nuevas líneas de trabajo: - Creación de la escuela de padres, que a lo largo del año se encargará de comentar los temas que más preocupan a las familias, para potenciar la medicina preventiva. - Realización de talleres de reanimación cardiopulmonar básica, dirigidos al personal que cuida de los niños: padres, escuelas, guarderías… - Talleres de ayuda al posparto: con la colaboración del grupo de lactancia del Hospital se comentarán los problemas más habituales del recién nacido. El día 10 de julio se inauguran estos proyectos divulgativos con una sesión que, bajo el título de “Preparem l'estiu”, ofrecerá las informaciones más útiles para pasar el verano y prevenir enfermedades, y va dirigida a todas las familias de nuestra zona. En la vertiente más profesional, hemos iniciado la colaboración con los pediatras de nuestro entorno para mejorar la atención al niño. Entre otras ventajas, los pediatras podrán acceder, desde sus consultas y vía Internet, a las pruebas diagnósticas y a los informes realizados a sus pacientes en nuestro hospital. Apuesta por la formación El Servicio de Pediatría siempre ha colaborado en las comisiones hospitalarias, realizamos sesiones clínicas, apostamos por la formación, realizamos ensayos clínicos y un largo etcétera, que incluye, entre sus objetivos, la acreditación docente para formar Médicos Internos Residentes (MIR) de pediatría. Como veis, nuestro proyecto es ambicioso y sólo se podrá implementar realmente con el esfuerzo de todos. Por último, como responsable de Pediatría, quiero aprovechar esta oportunidad para agradeceros a todos, en los distintos estamentos, el apoyo que he recibido. El Dr. Félix Muñiz con una paciente. www.capiosanidad.es 05 Els Nostres Serveis Dr. Sergio Oliete Jefe del Servicio de Obstetricia y Ginecología de Capio HGC Veinticinco años ayudando a nacer Muy pronto se cumplirán los veinticinco años del primer parto realizado en el Hospital General de Catalunya. Anna, que así se llama la niña que inauguró la Maternidad de este hospital, poco podía imaginar los avances que iban a transformar esta especialidad ni el aumento del número de partos, que actualmente se sitúan en torno a los 2.500, con un incremento anual del 15 %. En aquellos tiempos, considerábamos sueños próximos a los relatos de ciencia ficción la posibilidad de fecundar un óvulo con una muestra que permitiera obtener un solo espermatozoide útil (actualmente ICSI o inyección de espermatozoide intracitoplasmática), o realizar un diagnóstico previo a la implantación del embrión por estudio cromosómico de una de sus células (ahora diagnóstico preimplantacional), o poder obtener el mapa cromosómico de un embrión mediante el estudio de la placenta (biopsia corial), o conocer las alteraciones cromosómicas más frecuentes en un plazo de tan sólo 72 horas por amniocentesis precoz (técnica FISH). Asimismo, no debemos olvidar los avances tecnológicos como las ecografías que permiten el diagnóstico de malformaciones fetales y facilitan la observación del feto en su medio en tres dimensiones (3-D) y también en movimiento (4-D). Dichos avances también han permitido mejorar la asistencia obstétrica, la creación de actitudes obstétricas consensuadas por los protocolos de una sociedad científica que avala la atención médica, como la SEGO (Sociedad Española de Obstetricia y Ginecología), mediante tratamientos y conductas médicas constatadas como las más eficaces y menos arriesgadas para la madre y el hijo. Las nuevas técnicas quirúrgicas que se emplean en las cesáreas, han permitido disminuir los riesgos quirúrgicos y los tiempos de convalecencia de las madres para recuperar su actividad normal. En Capio Hospital General de Catalunya, si bien la tecnología se ha renovado puntual y eficazmente, no ha sido posible hacer lo mismo con las estructuras arquitectónicas, sometidas a la ubicación de la sala de partos y del quirófano de cesáreas, que condicionan las salas de dilatación, impidiendo su normal crecimiento. Afortunadamente, la actual dirección del Hospital, consciente de la importancia de la atención a las pacientes en un momento tan especial como es el nacimiento de un hijo, ha decidido crear la Unidad Materno Infantil. Esta unidad permitirá afrontar los retos actuales y futuros que suponen los avances tecnológicos necesarios para atender embarazos de riesgo y de muy alto riesgo, cada vez más frecuentes por la evolución natural que sufre nuestra sociedad, con patologías maternas que antes impedían o contraindicaban la gestación, así como los embarazos múltiples, fruto de las técnicas de reproducción asistida, cada vez más necesarias por el aumento de edad de la población que decide iniciar la etapa reproductiva. El Servicio de Obstetricia y Ginecología de Capio Hospital General de Catalunya está constituido por doce ginecólogos en los que convergen la experiencia de los médicos de más edad con la pasión de los más jóvenes, procedentes de centros universitarios de reconocida fama y prestigio. En las actuales condiciones, todo el equipo dirige sus esfuerzos diarios hacia una asistencia personalizada, de calidad y de reconocimiento científico que permitan hacer de la Unidad Materno Infantil un ejemplo envidiable en nuestro entorno. La Dirección General de este Hospital, conjuntamente con los Servicios de Obstetricia y Ginecología, así como de Pediatría y Patología Neonatal, está trabajando para dotar al hospital de unas instalaciones con capacidad para atender a la futura madre y a su hijo que hasta ahora solo eran posibles en grandes poblaciones, pero con la peculiaridad de unir la atención médica de los grandes centros públicos a la atención personalizada propia de los privados. La comadrona Carmen Sala, el Dr. Aubert, anestesista y Carlos Garcinuño, auxiliar de quirófano, después de un parto. 06 Nuestros servicios Mª José García Bajo Infermera Unitat de Dolor Seguiment del dolor postquirúrgic des de la Unitat de Dolor Les Unitats de Dolor són organitzacions especialitzades en la prevenció, el diagnòstic i el tractament del dolor, tant l'agut com el crònic. Els professionals amb coneixements i experiència estudien i valoren en totes les seves dimensions els problemes del dolor rebel, que moltes vegades no responen a tractaments convencionals i plantegen estratègies i tractaments específics pel seu control. Les Unitats de Dolor sorgeixen a la nostra societat com a resposta a una necessitat derivada de la gran incidència de les patologies amb dolor associades a l'envelliment de la població i a l'augment de l'esperança de vida. Aquests aspectes han impulsat els professionals de la salut a formar-se específicament en el camp del dolor i a prendre consciència d'aquesta necessitat. Moltes vegades, realitzar un bon diagnòstic a temps i prescriure un tractament correcte del dolor evita patiments i la seva cronicitat. La Unitat de Dolor de Capio Hospital General de Catalunya és una unitat adscrita al Servei d'Anestesiologia i integrada dins les Consultes Externes. Està formada per un equip de professionals (dos anestesiòlegs, una infermera i una psicòloga) que treballen conjuntament i en estreta relació amb la resta de les especialitats. Des d'aquesta Unitat es realitza l'activitat assistencial de consultes externes i es du a terme el Programa de Seguiment i Control del Dolor Postoperatori. Aquest programa consisteix a controlar, prevenir i millorar el dolor en els pacients que hagin de ser sotmesos a qualsevol tipus d'intervenció quirúrgica. El dolor postquirúrgic apareix quan es produeix una lesió dels teixits com a conseqüència de l'acte quirúrgic. És un dolor predictible quant a intensitat i duració, circumstància que és utilitzada pels professionals de la salut per anticipar-se i prevenir el dolor al màxim. Per posar en marxa aquest programa es va treballar i sol·licitar la col·laboració de tots els serveis quirúrgics, del Servei de Farmàcia i del Servei d'Anestèsia. També es van realitzar sessions informatives i de formació dirigides al personal d'infermeria, atès que té una implicació directa i fonamental en el programa. Es van anar implementant de forma progressiva diversos protocols d'analgèsia postoperatòria segons l'especialitat quirúrgica: Cirurgia General i Digestiu, Ginecologia i Obstetrícia, Traumatologia i Ortopèdia, Urologia, Cirurgia Plàstica, Neurocirurgia, etcètera. Paral·lelament es van editar uns tríptics informatius dirigits als pacients en els quals, de forma breu i clara, s'explica què és el dolor i la importància de valorar-lo i tractar-lo. S'expliquen també les diferents formes i tècniques que s'utilitzen per a tractar el dolor i la importància de valorar la seva intensitat (mitjançant l'Escala Visual Analògica o EVA, un dels sistemes més utilitzats). El pacient pot rebre aquest tríptic en diversos serveis: en la visita al cirurgià, en la visita de l'anestesista durant el preoperatori o en el Servei d'Admissions en el moment del seu ingrés. Les cirurgies es van classificar en tres grans grups, segons el tipus d'intervenció i la previsió del dolor: - cirurgies que produeixen un dolor lleu - cirurgies que produeixen un dolor moderat - cirurgies que produeixen un dolor intens Per mitjà del Programa de Seguiment i Control del Dolor s'aconsegueix que, al sortir del quiròfan, el pacient tingui assignada una pauta d'analgèsia específica, segons el tipus de cirurgia, la tècnica quirúrgica emprada i les seves característiques personals. Quan el pacient arriba a la Unitat d'Hospitalització després de la intervenció quirúrgica, el personal d'infermeria administra les pautes d'analgèsia i valora la seva efectivitat mitjançant una valoració continuada del dolor. Aquestes pautes analgèsiques contenen uns fàrmacs que s'administren a intervals fixos de temps i altres fàrmacs que es poden administrar en forma de rescat (sota demanda) si no es controla bé el dolor. Infermeria administra els analgèsics, a més d'avaluar i registrar el dolor. Des de la Unitat de Dolor es du a terme tota la coordinació d'incidències del dolor postoperatori en hospitalització. Hi ha un control diari del funcionament del programa basat en l'activitat quirúrgica del dia en el qual es registren tots els pacients intervinguts i les pautes analgèsiques utilitzades. En l'anàlisi dels registres que realitza Infermeria en tots els torns es detecten els pacients que no mantenen un bon control del dolor per a modificar l'analgèsia. Els pacients que són intervinguts per mitjà de cirurgies que cursen amb un dolor intens o que són portadors de tècniques específiques pel control del dolor (catèters epidurals, bombes de PCA, etc.) són valorats per la Unitat de Dolor de manera més estricta i personalitzada. Totes aquestes activitats comporten un major confort postoperatori del pacient amb un millor control del dolor, augmentant així la nostra qualitat assistencial gràcies al treball de tot l'equip multidisciplinari. Dr. Lorente, Dra. Landaluce, Susana Sánchez i Mª José García Bajo, de l'equip de la Unitat de Dolor. www.capiosanidad.es 07 Els Nostres Serveis Dr. Ernest Balaguer. Servei de Neurologia Capio HGC Avaluació de nous fàrmacs en el tractament de la malaltia de Parkinson El Servei de Neurologia de Capio Hospital General de Catalunya desenvolupa des de fa més de 10 anys diverses línies d'actuació en la investigació clínica sobre la malaltia de Parkinson i altres trastorns neurològics relacionats. En principi, és evident que ningú vol provar un fàrmac nou del qual es desconeix la seva efectivitat i els seus possibles efectes secundaris. Però també és inqüestionable que algú ha de provar-los abans del seu ús generalitzat. Com provar-los amb les màximes garanties? Al nostre país, la investigació clínica en éssers humans està regulada per una normativa legal d'àmbit europeu, estatal i autonòmic, i necessita de l'aprovació del CEIC (Comitè Ètic d'Investigació Clínica). Aquesta normativa distingeix quatre fases que qualsevol fàrmac ha de seguir de manera ineludible perquè pugui ser comercialitzat al nostre país. Hi ha una fase I amb voluntaris sans (generalment retribuïts) per a estudis farmacològics, i una fase II amb grups limitats de pacients (durant un breu període de temps i amb dosis que solen ser variables) per a una anàlisi preliminar dels resultats en la malaltia objecte d'estudi. En la fase III s'empra el fàrmac en un grup més ampli de pacients, amb criteris d'inclusió i exclusió molt definits, per a avaluar la seva eficàcia i seguretat en relació amb aspectes concrets de la malaltia. Finalment, a la fase IV, amb el medicament ja disponible a les farmàcies, es recullen principalment dades de seguretat (efectes secundaris que puguin aparèixer durant l'ús prolongat o en grups amplis de pacients). Durant els últims 15 anys, el Servei de Neurologia de l'Hospital General de Catalunya ha participat en el desenvolupament d'assajos clínics. Solen ser estudis multicèntrics i internacionals (hi participen diversos centres de diferents països), aleatoritzats enfront de placebo (s'assigna a l'atzar un tractament actiu o un placebo -una substància inactiva que produeix un efecte positiu o negatiu-), doble cec (ni el pacient ni el metge coneixen a quin grup ha estat assignat), placebo control (se sol establir l'eficàcia del nou fàrmac enfront de l'acció del placebo). En particular, hem avaluat diversos fàrmacs antiepilèptics, antitrombòtics i antiparkinsonians. Aquests tipus d'estudis es consideren d'elevada eficàcia científica. Els resultats d'alguns d'ells han estat publicats en prestigioses revistes, com ara New Englang Journal of Medicine i Neurology. Pel que fa al tractament de la malaltia de Parkinson, vam iniciar la nostra contribució realitzant assajos clínics en fase IV, és a dir en fàrmacs ja comercialitzats, com Levodopa Retard, Ropinirol i Entacapona. En aquests estudis s'avaluava l'acció dels fàrmacs sobre aspectes molt concrets: detecció d'efectes secundaris o repercussió sobre la qualitat de vida del pacient. Posteriorment, vàrem col·laborar en el desenvolupament d'assajos en fase III per a avaluar l'eficàcia i la seguretat de Rivastigmina i Donepezilo en demència associada a Parkinson. Tots dos fàrmacs ja s'empraven en el tractament simptomàtic de la malaltia d'Alzheimer i van demostrar la seva eficàcia en el deteriorament cognitiu que pot aparèixer en fases avançades de la malaltia de Parkinson 08 Altres estudis de fase III que s'han dut a terme en el nostre hospital inclouen l'avaluació de noves fórmules d'administració, denominades d'alliberament retardat d'agonistes dopaminèrgics que, en la seva formulació d'alliberament immediat, ja estaven disponibles a les farmàcies: Ropinirol i Pramipexol. Més tard vam col·laborar en estudis amb Pramipexol relacionats amb la depressió i la malaltia de Parkinson, d'una banda, i amb la Síndrome de cames inquietes per un altra. Aquesta síndrome es caracteritza per molèsties d'aparició nocturna, que obliguen a moure's per a que millorin. Destaca la seva elevada incidència en la població general i, més encara, en pacients amb malaltia de Parkinson. Destaquem la nostra fructífera col·laboració en el desenvolupament dels pegats subcutanis de Rotigotina. Aquests van ser avaluats al nostre centre, en assajos clínics de fase III, en malaltia de Parkinson en fase inicial i en fase avançada. Al finalitzar els estudis, els pacients van poder continuar utilitzant el pegat fins que va ser autoritzat per les autoritats sanitàries per al seu ús en farmàcia. Durant molts mesos (en alguns casos fins més de dos anys) vàrem aconseguir experiència en l'ús clínic d'aquest medicament. Destacava pel seu nou sistema d'administració, per mitjà d'un pegat d'aplicació transdèrmica que permetia l'alliberament del fàrmac de manera constant durant 24 hores. La seva eficàcia ha estat avaluada, a més de en la malaltia de Parkinson, en la Síndrome de cames inquietes i en el tractament agut de bloquejos motors. En aquest cas, també vàrem col·laborar en un estudi preliminar per a determinar la seva eficàcia i seguretat quan s'administrava, a diferents dosis, per mitjà d'un esprai per a ús intranasal. Actualment participem en assajos clínics sobre Parkinson amb fluctuacions motores i discinèsies amb Pramipexol Retard, en Parkinson amb deteriorament de fi de dosi amb Entacapona i en depressió associada a Parkinson amb Pramipexol. Nous projectes: neuroprotecció en Parkinson inicial, psicosi en Parkinson avançat, tractament mèdic de les discinèsies amb un fàrmac de nova generació. Confiem que l'esforç realitzat pels nostres pacients al participar en aquests estudis serveixi per a alleujar els múltiples símptomes que els afecten i, en un futur no molt llunyà, resoldre'ls definitivament. Nuestros servicios Capio Hospital General de Catalunya Diabetes infantil (DM tipo i). Educación diabetológica a niños ingresados Los niños y los jóvenes que han recibido educación en relación con su diabetes pueden diferenciar los síntomas de hiperglucemia o hipoglucemia. La primera y principal tarea de este proyecto es "educar" a quienes van a compartir con los niños el día a día, garantizando así que vayan a estar seguros y bien cuidados. Para ello, se les explicará de una manera sencilla los aspectos más importantes de esta condición. Descripciones sencillas sobre qué es la diabetes, qué es una hipoglucemia, sus signos y síntomas, cómo tratarla, e información, dependiendo de la edad del niño, sobre meriendas, ejercicios, paseos, fiestas, días de enfermedad, etcétera. El niño o el adolescente diagnosticado de diabetes es, sobre todo, un niño que posee un gran potencial de desarrollo y al que hay que ofrecer todas las ayudas necesarias para que su progreso evolutivo se vea afectado lo menos posible por su enfermedad. Para lograr este objetivo es necesaria la mejor integración posible en los diferentes contextos en que se desenvuelve: individual, familiar, social y escolar. Éstos deben adaptarse a sus necesidades de tratamiento médico y educativo. La diabetes es una situación en que los niveles de azúcar (o glucosa) en la sangre están aumentados. La diabetes mellitus Tipo 1, o insulinodependiente, aparece fundamentalmente en la edad infantil y en adultos jóvenes. Se caracteriza por una deficiencia absoluta de insulina, por lo que precisan tratamiento con insulina para sobrevivir. Los signos y síntomas de la diabetes son: poliuria (aumento de la orina), polifagia (ingesta excesiva de alimentos), polidipsia (sensación de sed aumentada), astenia (estado de cansancio), debilidad y agotamiento general, físico y psíquico, anorexia (falta de apetito) que origina una negatividad del niño a tomar alimentos. El tratamiento de la diabetes se apoya en tres pilares fundamentales: dieta, ejercicio e insulina. DIETA: es necesario un delicado equilibrio en la ingesta de carbohidratos, la insulina y la actividad física para lograr los mejores niveles de glucemia. Si estos componentes no están en equilibrio, pueden producirse amplias fluctuaciones en los niveles de glucemia. Los niños con diabetes deben equilibrar su consumo de carbohidratos con su insulina y sus niveles de actividad para mantener los niveles de azúcar en la sangre bajo control. TRATAMIENTO (INSULINA): el páncreas del niño diabético es incapaz de producir insulina, por lo que tendrá que administrársela durante toda la vida. La insulina que fabrica el páncreas pasa a la sangre en mayor o menor cantidad, dependiendo del nivel de glucosa que tenga la sangre (glucemia) en cada momento. Tendremos que adaptar el horario, los tipos de comidas, el ejercicio físico, el descanso, etcétera, a este modo de actuar de la insulina. Por eso es muy importante que conozca cómo actúa la insulina que se administra, el modo de administración y las zonas de inyección. La insulina no puede administrarse por vía oral porque los jugos digestivos la destruyen. Las complicaciones más frecuentes de la diabetes son: - Cetoacidosis diabética: es la complicación más frecuente en los primeros años de vida. Acidosis producida por la acumulación de cuerpos cetónicos en los tejidos y líquidos del cuerpo. - Hiperglucemia: cuando la glucosa aumenta, el niño siente mucha sed y bebe mucha agua (polidipsia). - Hipoglucemia: cuando la glucosa disminuye, los niños sienten temblores, sudoración fría, taquicardia y falta de respuesta a los estímulos. En algunos casos, esta variación puede llevar al niño al coma. Al notar los primeros síntomas se deben tomar alimentos que contengan hidratos de carbono de absorción rápida, como podrían ser glucosa (comprimidos de Glucosport), azúcar, zumo de fruta, refrescos azucarados (cola, naranja, etcétera). Puesto que la glucosa es tan importante para que el cuerpo humano pueda realizar sus funciones, éste intenta mantenerla en la sangre en valores próximos a 60-120 mg/dl. EJERCICIO: La actividad física es útil y necesaria para todas las personas pero en niños y adolescentes diabéticos se considera imprescindible. Durante la práctica deportiva se produce un aumento del consumo del combustible por parte del músculo. Las fuentes de energía se encuentran en los músculos, el hígado y la grasa corporal. Es muy importante que el niño y el adolescente diabético lleven una vida regular y organizada, intentando administrar la insulina, comer y hacer ejercicio siempre a la misma hora del día. La educación diabetológica infantil y juvenil tiene como reto compaginar las exigencias que supone un correcto control de la diabetes con la adaptación que supone cada etapa de crecimiento. Asimismo, el educador debe de ser consciente del estilo de vida, la cultura y las necesidades individuales de cada niño .La educación diabetológica es un proceso dirigido a la adquisición de conocimientos, técnicas y habilidades que, modificando actitudes y hábitos, mejoran la calidad de vida. Está demostrado que una buena educación diabetológica ayuda a niños y jóvenes a alcanzar la autonomía en el control de su enfermedad, a realizar los autoanálisis y a interpretar de forma correcta los resultados, ajustar las dosis de insulina, la ingesta de alimentos y la realización de ejercicio físico. No podemos olvidar que estamos hablando de personas dependientes, respecto a su vida en general y respecto a su control de la diabetes en particular; por consiguiente, durante el proceso de consecución de su autonomía, la educación diabetológica se debe impartir también a los padres o cuidadores, o bien conjuntamente con el niño o bien por separado. Ángela Doix, Isabel Calva, María Sabroso, Silvia Fernández Equipo de la unidad de Hospitalización de Pediatría (1800) www.capiosanidad.es 09 D'un cop d'ull “En otra ciudad” y “Trash”, dos nuevos rodajes en Capio HGC Jesús Garay, director de “Eloïse”, en un momento del rodaje. En la imagen de la derecha, Oscar Jaenada, Assumpta Serna y el resto del equipo de “Trash” posan en los jardines del hospital después de la rueda de prensa. El piloto de Fórmula 1 Heikki Kovalainen muestra su agradecimiento a las enfermeras. Kovalainen, a punto de ser dado de alta, quiso posar con las enfermeras que le atendieron durante su estancia en Capio HGC. El piloto fue ingresado en Capio HGC tras sufrir un accidente con su coche en el Circuito de Montmeló. Corporación Sanitaria ganadora del Torneo Interhospitalario de Golf Capio HGC CRC Corporación Sanitaria revalida el titulo en el Torneo Interhospitalario de Golf Capio HGC. El Centro Radiologico CRC se alzó también con el trofeo la pasada edición. En segundo lugar quedó el Centro Oftalmológico IMO. En la Jornada celebrada en Perelada y que fue lluviosa, participaron cien profesionales de distintos centros, entre ellos: Clínica Dexeus, Clínica Quirón, Hospital Parc Taulí, Mutua de Terrassa, IMO, Corporación Sanitaria i Capio Hospital General de Catalunya. En la foto, los doctores Muñiz, Oliete, Doncel y Muñoz de Capio HGC, en un descanso del torneo. Deportistas controlados en Capio HGC alcanzan la cumbre El alpinista Jesús Morales de la Expedición Catalana al Dahulagiri alcanzó la cumbre de 8.150 de altitud durante el pasado mes de mayo, junto a varios miembros del grupo "Al filo de lo Imposible" de TVE. Tenemos que lamentar profundamente el que uno de los alpinistas, Rafael Guillén, sufriera un accidente mortal durante el descenso de la montaña. Asimismo, Xavier Arias del C. E. de Gracia, conseguía escalar los 8.850 m del Everest ese mismo mes. Estos alpinistas son periódicamente evaluados y controlados en la Unidad de Medicina del Deporte de Capio Hospital General de Catalunya. Concert de col.laboració de Capio HGC i la Universitat Internacional de Catalunya Capio HGC i la UIC han signat un concert de col.laboració en la formació dels estudiants de medicina. Aquest concert es l'inici en la formació docent, assistencial i d'investigació dels alumnes de medicina de l'esmentada universitat. 10 De un vistazo Capio Hospital General de Catalunya Campeonato de fútbol sala El equipo de Archivos (KB) ha sido el ganador en el Campeonato Interno de Fútbol Sala celebrado el pasado 17 de mayo . En la primera imagen, posando con Xavier Mate, Director General de Capio HGC. Los equipos de Urgencias (Los berberechos) y Seguridad, en la segunda imagen, quedaron segundo y tercero respectivamente. Esteve Rabat abandona Capio HGC El piloto barcelonés se despide del Dr. Lluís Lorente y de la Dra. Cristina Fortià, por la que fue atendido en la UCI de Capio HGC, a su salida del hospital. Tito Rabat sufrió un aparatoso accidente con su moto en el Circuito de Montmeló. Operación solidaria en Capio HGC El pasado día 9 de mayo, fue intervenida en Capio Hospital General de Catalunya la joven guineana Ana María, afectada de la enfermedad de OllierMafucci, encondromatosis múltiple con hemangiomas. Se le han practicado osteotomías de alineación en radio y cubito del brazo derecho y en el tercio distal del fémur derecho y extirpación de angioma en planta del pie y umbilical. La operación, que duró varias horas, ha sido todo un éxito. Han participado en la operación los doctores Cots y Rodríguez Miralles de Capio HGC por traumatología y el Dr. Ginebreda como médico externo. Los Cirujanos han sido el Dr. Arner y el Dr. Moreno de Capio HGC. Tanto los doctores como Capio colaboraron desinteresadamente con la Fundación NEPP responsable del traslado de Ana María a España y de su alojamiento en Barcelona. El Dr. Jordi Domingo, Jefe del Servicio de Psiquiatría de Capio HGC y responsable de la Fundación NEPP conoció a Ana María hace seis años en un poblado cerca de Micomeseng (Guinea Ecuatorial) y consiguió trasladarla a Barcelona donde se hospeda con una familia de acogida hasta su recuperación total dentro de cuatro a seis meses. En la foto, el Dr. Domingo con Ana María y un momento de la rueda de prensa con los Doctores Cots, Rodríguez Miralles y Ginebreda. Tercera jornada d'agraiment d'Aecat als donants Per tercer any consecutiu l'Associació esportiva Catalunya de Trasplantats ha sortit al carrer per agrair als donants la seva generositat. Capio HGC, com cada any, col.labora en l'èxit de la caminada i ells ens envien un targetò d'agraiment. www.capiosanidad.es 11 Entrevista Eduard Estivill, inventor del mètode Quan arriba a l'hospital, la gent l'atura, el saluda, l'abraça i li confessa que és admirador o admiradora del seu treball: “Què bé que parla!”, “Em cau la bava escoltant-lo”, “Tinc tots els seus llibres”… La fotògrafa diu que acaba d'enamorar-se del Dr. Estivill. Ell somriu seductorament i diu en veu baixa: “Que mona!”. Ha viscut l'experiència? Tinc una filla de 32 anys, la Carla, llicenciada en químiques, tinc un nét i aviat en tindré un altre. De fet, amb la Carla hem realitzat un estudi del son en el fetus a partir del primer dia. Ella anava apuntant tots els ritmes de son, de moviments; vam fer ecografies per veure com es bellugava, quan badallava, etcètera. Quan va néixer, vam dur a terme un estudi sobre com ensenyar-li a dormir des del primer dia. Als tres mesos ja dormia sis hores, i als sis mesos, tota la nit. De fet, vam evitar haver de seguir el “Mètode Estivill”, no va fer falta reeducar-lo perquè va aprendre des del primer dia. El nen, quan és a la panxa de la seva mare, no necessita res. Al néixer li alterem la rutina. Si no té cap problema d'higiene, de fam, ni li fa mal res, el deixem al llit i dormirà. En els estudis que hem realitzat sempre hi ha alguna cosa que els cuidadors fan malament i per això el nen no dorm. Mai és culpa del nen. Els nens aprenen el que veuen al seu voltant, reben els problemes d'ansietat, els conflictes de la parella o l'estrès dels pares, i això els afecta. Dr. Estivill, vostè té un passat… Sí, és clar, com tothom. Vinc d'una generació que va viure el Maig del 68 a la facultat. I això marca. Vaig ser metge per casualitat, volia fer una carrera humanista, no sabia ben bé quina, i al final vaig fer medicina. L'especialitat també va ser una mica per casualitat. Estava en un agrupament escolta on feia de monitor de nens amb paràlisi cerebral, els portàvem d'excursió, de campaments... A partir del coneixement d'aquests nens vaig decidir fer neuropediatria. Vaig entrar a l'Hospital Vall d'Hebron i vaig fer pediatria i neurofisiologia. Com havíem d'adormir els nens pels encefalogrames, vaig aprendre molt. Encara no s'estudiava el son. Em va interessar el tema. No existia l'especialitat tal com la coneixem ara? No. Després de vuit anys a Vall d'Hebron, vaig fer neuropediatria a Sant Joan de Déu i després vaig anar als EUA per a ampliar coneixements. A Detroit vaig dur a terme l'aprenentatge de les unitats del son. Al tornar, vaig crear la Unitat del Son a la Dexeus i després, ara fa dotze anys, el Dr. Esteller em va ajudar a crear-la a Capio Hospital General de Catalunya. Tot un pioner. Vam ser els primers a unificar en un sol servei tot el que es deriva de la patologia del son. Vàrem crear una Unitat Global. Abans hi havien diferents especialitats que s'ocupaven d'això segons el seu origen –otorinolaringòleg, psiquiatre, pediatre…-, però no hi havia un servei que ho englobés tot. Sí, vam ser pioners a Espanya. 12 El famós “Mètode Estivill” aconsella deixar plorar els nens. Molts pares es resisteixen a deixar plorar els seus fills fins que s'adormen. És que no cal deixar-los plorar! Aquest és un concepte equivocat. El que estem fent és ensenyar-los una rutina. Quan portem per primera vegada un nen a l'escola també plora, i no per això deixem de portar-lo. A poc a poc s'acostuma, i anar al col·legi forma part de la seva rutina. Dormir és el mateix, ha d'acostumar-se a fer-ho a soles. Si plora, és un plor necessari. El portem al llit però no l'abandonem, anem entrant a veure com està, l'acompanyem però no l'agafem, ha d'aprendre a dormir sol com a anar al col·legi. Crec que els que també tenen problemes són els professionals amb els horaris canviats. Sí, els que anomenem “corretorns” pateixen més que els treballadors amb horaris convencionals. El cervell està preparat per dormir de nit i treballar de dia, si canviem aquest orde biològic natural tenim un son de pitjor qualitat. Són gent que té més problemes de tipus psíquic i també físic: trastorns gastrointestinals o baixades de la immunitat, perquè mentre dormim els teixits es regeneren. Ansietat, depressió, més separacions... Treballar de nit és un risc important. Capio Hospital General de Catalunya Barceloní de Sàrria, de família amb botiga d'òptica i cantant de folk, inventor del “Mètode Estivill” per educar els nens en el dormir, autor d'un munt de llibres que són la Bíblia per a molts pares i pioner de les Unitats del Son hospitalàries, aquest metge humanista encara dedica el seu temps lliure a donar concerts amb el seu Grup de Folk. què passa amb les persones grans? El son no és igual en cada etapa de la nostra vida. Durant la nit es produeixen els processos de regeneració i substitució, fabriquem hormones, com la del creixement. Els nens creixen mentre dormen, els adults reparem els teixits. Quan un adult dorm poques hores o malament, la pell no es regenera i fem ulleres. Les hores que hem de dormir canvien amb l'edat. Un nen ha de créixer i reparar, necessita dormir més hores, un adult en té prou amb set o vuit hores. La gent gran no necessita més de sis hores, encara que això sí, completades amb migdiades de mitja hora. És important explicar-los que en tenen prou amb aquestes sis hores i que no cal angoixar-se ni prendre pastilles per dormir. Com dormim els espanyols? Com la resta del món. Un 30% dorm malament, un 5% ronca i té apnees, un 30% pateix problemes d'insomni per hàbits incorrectes. Abans crèiem que dormir era una pèrdua de temps i que dormir bé o malament era com una loteria. Ara són problemes que tenen tractament. La veritat és els espanyols anem curts de son. Segons un estudi recent, els espanyols, enfront dels anglesos, els francesos, el holandesos o el italians, dormim tres quarts d'hora menys de mitjana. Sopem tard i ens llevem a la mateixa hora que la resta dels europeus. Però hem inventat la migdiada… No, això ja ve dels llatins, que ho tenien per costum. Feien el que el seu cos els demanava. S'ha descobert que, en 24 hores, el cervell humà necessita dos moments de desconnexió. Un d'ells és a partir de les 9 del vespre i l'altre vuit hores després de llevar-nos. D'altra banda, els anglosaxons, que han inventat els estimulants com el té o el cafè, no feien aquest descans. Cada vegada més es recomana fer la migdiada, encara que això sí, ha de ser curta. Hi ha coses que fem amb naturalitat i que després la ciència ens explica, com el que deien les àvies després que els nens passessin uns dies al llit per una malaltia: “Aquest nen ha fet una estirada”, i sí, s'ha comprovat que mentre dormim segreguem més hormones del creixement i es fan aquestes estirades. Què és el que vostè anomena “higiene del son”? Són coses que cal fer o evitar a l'anar a dormir. Per exemple, cal fer un sopar lleuger a base de pasta, verdures i un derivat lacti; cal evitar les proteïnes, l'alcohol i el cafè. Abans d'anar a dormir, convé realitzar una activitat relaxant, desconnectar de la feina, i està prohibit emportarse feina a casa. El cervell necessita dues hores de desconnexió abans d'anar a dormir. Dormim 45 minuts menys que la resta d'europeus, per això diuen que som menys productius? No, no té res a veure. La falta de son té més a veure amb la concentració, la irritabilitat, el caràcter i, sobretot, amb el cansament i la fatiga. Però la veritat és que aquests horaris no ajuden gaire a que tinguem més hores de son. A vostè se'l veu una persona feliç. És el caràcter, no sóc gens nerviós, vaig a tot arreu en moto des dels 18 anys. No faig cues amb els cotxes i arribo abans als llocs, no m'enfado gaire. Procuro dormir set o vuit hores cada nit i prendre'm les coses amb tranquil·litat. La música també ajuda? I tant! És el meu hobby de tota la vida. Encara faig concerts amb el Grup de Folk. Canto des dels 14 o 15 anys. Vaig començar amb traduccions de cançons de Bob Dylan, Pete Seeger i altres autors de folk americans, i encara segueixo… www.capiosanidad.es 13 El síndrome de apnea obstructiva del sueño Con frecuencia, la presencia de un ronquido intenso y entrecortado es motivo de comentario jocoso entre los familiares o los amigos del roncador. De igual modo, la persona con somnolencia o que se duerme durante el día puede ser acusada de "falta de interés" por lo que le rodea, de despistada o incluso de vaga. Normalmente, los afectados se ven obligados a defenderse alegando que "estoy muy cansado", que "trabajo demasiado" o que " paso una temporada de mucho estrés". Nada de esto es cierto. Lo único que sucede es que estas personas con ronquido intenso seguido de paradas respiratorias durante el sueño y somnolencia diurna padecen un SÍNDROME DE APNEA OBSTRUCTIVA DEL SUEÑO. Muchas de estas personas tienen problemas sociales a causa de esta enfermedad. En su trabajo rinden poco, pierden memoria, les resulta más difícil concentrarse, padecen sueño en las reuniones o se duermen conduciendo. En sus casas, se duermen en el sofá antes de comer o cenar, muestran una escasa atención por lo que les rodea y experimentan un evidente descenso del interés sexual. En la actualidad, esta enfermedad afecta a un 5% de la población y se caracteriza por tres síntomas: ronquido muy intenso, apneas que interrumpen el ronquido y sueño muy evidente durante el día. La palabra apnea significa "ausencia de respiración". Médicamente se emplea para definir la falta de entrada de aire en los pulmones durante 10 segundos o más. Al final de cada apnea, la falta de oxígeno da lugar a una respuesta de despertar (arousal) que permite superar el episodio. Estos despertares provocan la dificultad de profundización en el sueño, con lo que el paciente sólo puede dormir de forma superficial, normalmente en fases 1 y 2, con la consiguiente secuela de somnolencia durante el día. Muchas de las muertes nocturnas inexplicadas tienen lugar durante una de estas apneas. La alteración de los gases en la sangre es la causa de las cefaleas matutinas y las alteraciones neuropsicológicas, como el descenso de la concentración, la memoria y la libido (deseo sexual), y tiene un rol importante en la génesis de la hipertensión diastólica observada en estos pacientes. El diagnóstico de sospecha se realiza por los síntomas, pero la única forma de confirmar la existencia de dicha alteración es estudiando al paciente durante una noche de su sueño mediante la práctica de una polisomnografía. Para ello, debe acudir a una Unidad de Alteraciones del Sueño donde se observe su comportamiento durante la noche, el tipo de respiración, la intensidad del ronquido, el número de paradas respiratorias, las alteraciones del ritmo cardíaco, la profundidad del sueño, la cantidad de despertares y el grado de hipoxia. Para completar el diagnostico debemos someter al paciente a una revisión otorrinolaringológica para conocer el estado de sus vías respiratorias. La elección del tratamiento más efectivo del Síndrome de Apnea Obstructiva del Sueño depende de los resultados de la polisomnografía, de la severidad de los síntomas, de las condiciones anatómicas y/o médicas que precipitan o favorecen el cuadro y, sobre todo, de la colaboración por parte del paciente. Sea cual sea el tratamiento escogido, deben tenerse en cuenta una serie de normas higiénicas y dietéticas. Dichas normas son muy útiles para mejorar el rendimiento de cualquier tratamiento y, en ocasiones, en casos leves, pueden solucionar el problema por sí solas: - Pérdida de peso. - Eliminar la ingesta de alcohol. - No utilizar depresores del sistema nervioso central (sedantes, ansiolíticos, hipnóticos, etcétera). - Dormir un mínimo de ocho horas diarias y mantener horarios regulares. - Procurar evitar la posición supina (boca arriba) durante el sueño. - Utilizar con precaución y bajo control médico betabloqueantes y diuréticos. Dependiendo de la gravedad de la enfermedad, el enfoque será algo distinto. En los casos graves, la primera indicación será la aplicación de una presión positiva continua de aire por vía nasal (nCPAP). Para ello se utiliza un pequeño compresor que envía aire a través de un tubo que finaliza en una mascarilla. La mascarilla se fija a nivel nasal gracias a unas tiras autoadhesivas que permiten su ajuste preciso a la cabeza de cada individuo, evitando así las fugas de aire. Se debe evaluar siempre la anatomía de la vía aérea superior, por si hay la posibilidad de corrección quirúrgica. Para los pacientes con esta enfermedad existen diferentes técnicas quirúrgicas, dependiendo del sitio de obstrucción, si es que existe. En algunos casos, con una buena indicación podemos solucionar definitivamente la enfermedad y en otros colaborar a una mejor tolerancia del CPAP. Además de la aplicación del CPAP o de la posibilidad de la cirugía, existen otras alternativas que deben ser valoradas y que pueden ser de utilidad en muchos casos. Un claro ejemplo de ello son los dispositivos orales que consiguen un avance de la mandíbula y que deben ser adaptados de forma individual por especialistas en la materia. Además, algunos pacientes pueden beneficiarse de tratamientos médicos. Firmado Eduard Esteller. Servicio de ORL, HGC; Eduard Estivill. Unidad del Sueño, HGC; Francesc Segarra. Unidad del Sueño, HGC 14 Capio Hospital General de Catalunya Libros publicados 1 - EL SUEÑO, ESE DESCONOCIDO. E. Estivill Editado por EMISA, Editorial Médica Internacional, Madrid, 1992. Publicado también en forma de coleccionable (5 fascículos) 2 - DUÉRMETE NIÑO (1997) E. Estivill, S. de Bejar ( Editorial Plaza y Janés) Traducido al catalán, italiano,checo, portugués, polaco, danés, islandés, alemán, húngaro, japonés. 3 - NECESITO DORMIR E. Estivill, S. de Bejar (Editorial Plaza y Janés) 4 - NEN, A DORMIR (2001) E. Estivill, S. de Bejar (Editorial Plaza y Janés) 5- DORMIR A PIERNA SUELTA E. Estivill (Círculo de lectores) 6- DORMIR SIN DESCANSO E. Estivill (Editorial Océano) 8 – DEJA DE RONCAR (2000) E. Estivill, S. De Béjar. ( Editorial Plaza y Janés) 9 - VAMOS A LA CAMA (2003) E. Estivill y M. Doménech (Editorial Plaza y Janés) 10- MÉTODO ESTIVILL. GUÍA RÁPIDA (2002) E.Estivill ( Editorial Plaza y Janés) 11. EL LIBRO DEL BUEN DORMIR (2003) E. Estivill (Editorial Aguilar) 12. MÈTODE ESTIVILL. GUIA RÀPIDA (2003) E. Estivill (Editorial Plaza i Janés) 13.-CUENTOS PARA ANTES DE IR A DORMIR (2004) E.Estivill y M.Domènech (Editorial Planeta) 14. ¡A COMER! (2004) E. Estivill y M. Domènech (Editorial Random House) 15. LILA (2005) E.Estivill y M. Domènech (Editorial Random House. Beascoa) 16. NUEVOS CUENTOS PARA ANTES DE IR A DORMIR (2005) E.Estivill y M. Domènech (Editorial Planeta) 17. RECETAS PARA DORMIR BIEN (2006) E.Estivill y M.Domènech (Editorial Plaza y Janés) www.capiosanidad.es 15 Desde Capio HGC Noves incorporacions a Capio HGC Jornada sobre trastornos bipolares El Sr. Iñaki García Benis, llicenciat en Ciències Econòmiques i Empresarials, llicenciat en Administració i Direcció d'Empreses i postgrau en Auditoria de Comptes, s'ha incorporat a Capio Hospital General de Catalunya en qualitat de gerent d'Àrees de Suport. El pasado día 15 de mayo se celebró en Capio HGC la Jornada “TRASTORNOS BIPOLARES, AVANCES EN EL DIAGNÓSTICO, CLASIFICACION Y TRATAMIENTO” La Jornada, dirigida por el Dr. Jordi Domingo, jefe del Servicio de Psiquiatría de Capio Hospital General de Catalunya contó como ponente con el Dr. José Manuel Goikolea, del Servicio de Psiquiatría del Hospital Clínico de Barcelona. Entre altres responsabilitats professionals, ha estat director de l'Àrea Econòmica – Financera de la Corporació Sanitària Clínic i de Pricewaterhousecooper Auditores, S.L. El Dr. Jordi Martínez Roldán, especialista en Medicina Familiar i Comunitària, i màster en Direcció d'Institucions Sanitàries, s'ha incorporat a Capio Hospital General de Catalunya en qualitat de director assistencial. El Dr. Martínez va ser director mèdic de l'Hospital Comarcal de l'Alt Penedès (Vilafranca) i, entre d'altres, ha estat coordinador de Processos de Metodologia, Avaluació i Qualitat Assistencial del Servei d'Atenció Primària Baix Llobregat Litoral, així com director de l'equip d'Atenció Primària St. Boi de l'Institut Català de la Salut. La Dra. Cristina Carod és la nova cap del Servei d'Urgències i el Dr. Marc Cots el nou Cap del Servei de Traumatologia i Ortopèdia. D'altres incorporacions corresponen a l'Àrea d'Hospitalització, la Maternoinfantil i la d'Urgències i UCI, la responsabilitat de les quals anirà a càrrec d' Anna Cruz, Carme Oller i Engràcia Puig, respectivament. Capio HGC en la Fira de Sant Cugat Capio HGC participó en la Fira de Sant Cugat instalando una ambulancia al lado de las carpas del recinto de la Fira. Iñaqui García Benis Dr. Jordi Martinez Roldán 16 Desde Capio HGC Dr. Xavier Tintorè Cap del Servei de Cirurgia Plàstica Trastorn limit de la personalitat Un final feliç El trastorn límit de la personalitat està present entre el 2% i el 3% de la Rosario Mendoza és una dona sevillana de 57 anys. Fa deu anys, arran població. Segons dades de CatSalut, a Catalunya podrien patir aquest de la separació del seu marit, va caure en una depressió severa. trastorn unes 120.000 persones. El diagnòstic predomina en dones, Aquesta situació va fer que s'engreixés progressivament fins als 213 amb una ràtio de 3:1. Entre les persones diagnosticades des de kg. La situació era tal que la pacient va quedar prostrada al llit sense ni l'adolescència fins a l'edat mitjana, el 70% haurà realitzat algun intent poder-se alçar, de manera que va haver de ser assistida per una grua de suïcidi i un 50% el repetirà diverses vegades al llarg de la seva vida, i per al seu trasllat a un centre hospitalari després d'una caiguda al seu més d'un 10% el consumarà. domicili. En general, el trastorn límit de personalitat es caracteritza per ser un Va ser intervinguda de cirurgia bariàtrica al 2003 i se li va practicar una patró de relació, percepció, comportament i pensament permanent i gastroplàstia amb bypass gàstric per laparoscòpia. La pacient va inflexible, prou greu com per causar símptomes psiquiàtrics perdre quasi 100 kg i, a poc a poc, va començar a portar una vida (inestabilitat emocional, impulsivitat greu, autolesions, reaccions d'ira), així com per impedir que qui el pateix es relacioni de manera adequada normal. Però després d'una pèrdua de pes tan important, va quedar una amb el seu entorn. Generalment, es manifesta a l'adolescència o al acumulació de pell i greix en la cara interna de les cuixes. Aquesta principi de l'edat adulta, mantenint-se estable al llarg del temps si no hi acumulació li impedia deambular amb normalitat pel fregament que ha un tractament, per la qual cosa comporta malestar i perjudicis per al produïa, a més de provocar-li una irritació important en els plecs. subjecte. Els trastorns de personalitat han estat els grans marginats a l'hora d'intervenir terapèuticament, perquè es partia de la base que eren trets immodificables i només es podien tractar símptomes puntuals. En aquell moment, la pacient va fer un crida pública al programa de TV1 "Por la mañana" demanant una solució al seu problema. El programa es va posar en contacte amb el Servei de Cirurgia Plàstica de l'HGC que, després d'estudiar el cas, va proposar una intervenció Des de fa pocs anys, la comprensió i el tractament del trastorn de personalitat suposa un dels grans reptes de la psiquiatria i la psicologia. Per això, a la Unitat de Tractament del Trastorn Límit de la Personalitat de l'Hospital General de Catalunya creiem que és important el nostre compromís amb el desenvolupament, tant de la intervenció clínica com de la docència dels professionals de la salut que estan en contacte amb aquesta patologia. http://www.capiosanidad.es/hgc/cat quirúrgica denominada cruroplàstia o dermolipectomia crural, que consisteix a eliminar l'excés de pell i greix i, posteriorment, fer un lífting o estirament de la pell de les cames. La intervenció la van dur a terme de manera gratuïta el Dr. Xavier Tintoré i la Dra. Cristina Brasó als quiròfans cedits solidàriament per Capio HGC. Després de quatre dies d'ingrés, la pacient sortia de l'hospital pel seu propi peu. L'evolució posterior ha estat molt bona i Rosario ha pogut incrementar la seva activitat física, la qual cosa li permet desenvolupar una activitat diària totalment normal. CRUROPLÀSTIA Dr. Miquel Gasol Colomina Cap de la Unitat de Tractament del Trastorn Límit de la Personalitat Hospital General de Catalunya. Tel. 93 565 60 00 Ext. 5431 Abans i desprès de l'operaciò www.capiosanidad.es 17 Vida Sana Internet i angoixa familiar Les noves tecnologies informàtiques han revolucionat l'accés a la informació. És realment admirable com es pot arribar a trobar tota mena d'informacions introduint només una inofensiva paraula dins la casella del nostre cercador. En pocs segons se'ns permet viatjar cap a l'univers infinit dels conceptes, les societats i les informacions relacionades o no amb el tema que cerquem. És cert que la paraula navegar, emprada en la consulta d'Internet, ret homenatge a aquest viatge que fem en la informació: la quantitat de salts informatius que ens porten a increïbles paratges i temes que en cap moment no ens havíem plantejat abordar. La nostàlgica imatge de la consulta als llibres desats en precioses biblioteques ha desaparegut d'una manera tan prodigiosa com ràpida, i ha donat pas a un món d'informacions sense fronteres ni limitacions. Diez consejos de oro ante la exposición solar Molts són els avantatges de l'accés a la informació. Podem reservar viatges arreu del món, trobar la resposta a tot tipus de qüestions i entrar a societats científiques i tecnològiques o a clubs d'art, així com realitzar compres i, fins i tot, fer-hi vida de relació. Pel que fa a l'accés a la informació mèdica per part dels usuaris dels serveis mèdics, és a dir, dels pacients o dels seus familiars, s'han de tenir en compte una sèrie de consideracions abans de decidir-se a “googlejar” amb ànim d'ampliar els coneixements sobre qualsevol malaltia. Sovint explico als meus pacients, o millor dit als seus pares, que el món de la informació, especialment la mèdica que fa referència a la patologia dels fills, en comptes d'assessorar crea un estat permanent d'angoixa i por desmesurada i creixent que succeeixi tot allò que s'ha llegit, ja que es navega per pàgines indesxifrables sense conèixer ni la procedència ni la formació exacta de qui escriu el text que ha arribat a la nostra pantalla. Vet aquí que sovint m'agrada dir que, en temes de pediatria, “Internet s'ha d'emprar amb recepta mèdica”. Sense ànim de fer-nos imprescindibles, la informació sobre l'afecció dels infants l'ha de donar el/la pediatra que porta la criatura, ja que és qui coneix de primera mà tots els aspectes i varietats de la patologia del pacient en qüestió. Navegar per conceptes mèdics mai no donarà als pares una noció exacta del cas del seu fill/a. Si els pares, intranquils davant la seva criatura malalta, entren a navegar per Internet, s'hi trobaran unes definicions tan inintel·ligibles i una llista tan inacabable de possibles complicacions que, sovint, els farà tornar a consultar el seu pediatra en les hores següents per aclarir els dubtes i treure's el nus de la gola de saber tot el que podria passar... Fins a l'extrem que no és rar portar el nen al serveis d'urgències per constatar que la criatura que els preocupa no presenta cap complicació de les que s'han llegit a la pantalla. De tota manera, és bo que els pares tinguin tot l'interès per ampliar els seus coneixements sobre el món dels infants, perquè així podran atendre millor i entendre les circumstàncies, patològiques o no, que envolten els seus fills. Per aquesta raó hi ha algunes pàgines web de prestigioses societats científiques i pediàtriques dedicades a donar informació als pares. Cal entrar-hi per descobrir i aprendre un munt de coses sense crear-nos neguits ni necessitats afegides de consultar urgentment un professional. Tanmateix, les societats que apleguen grups de pares de nens afectats d'una determinada malaltia suposen una gran eina, tant pel rigor de les informacions que s'hi troben com pel consol de tenir el suport de pares amb els mateixos problemes. Al capdavall, a fer de pare no t'ensenya ningú, i sempre és bo llegir i ampliar els coneixements. Però s'ha de saber filtrar les fonts que utilitzem. Dra. Núria Gorina Servei de Pediatria Capio HGC 18 - Evitar la exposición solar entre las 10 y las 14 h. (hora solar). - El factor de protección que utilicemos debe ser superior a 20. - Aplicar el protector al menos 30 minutos antes de exponerse. - Repetir las aplicaciones pasadas tres horas y después de cada baño. - El protector solar debe aplicarse sobre piel seca. Para un adulto de talla media, hay que aplicar una cantidad equivalente a seis cucharadas de café para todo el cuerpo. - Protege mejor del sol la ropa de color oscuro que los tejidos claros. - Es mejor usar un gorro o un sombrero de ala ancha que una gorra. - Usar siempre gafas de sol con garantía de filtro ultravioleta. - Estar a la sombra sólo evita entre el 40 y el 60% de las radiaciones solares. - Estar dentro del agua no protege del sol. Hasta un metro de profundidad, los rayos ultravioletas actúan sobre la piel. - La exposición ha de ser progresiva. - Es importante beber mucha agua y aplicar crema hidratante para evitar la deshidratación. - La exposición solar durante el embarazo puede provocar la aparición de manchas oscuras. - Algunos medicamentos de uso frecuente producen reacciones alérgicas en contacto con el sol. - No utilizar perfume ni cremas hidratantes que lo contengan antes de exponerse al sol. - Si observamos cualquier lesión cutánea de reciente aparición o que haya cambiado, debemos acudir al dermatólogo. Dr. Antonio Campoy Sánchez Servicio de Pediatría Capio HGC Desde Capio Sanidad Capio Sanidad tu salud en buenas manos Premio a la web de Capio Sanidad como mejor web corporativa Diario Médico entrega sus premios Favoritos en la Red En un acto celebrado el día 25 de marzo en el Hotel Puerta de América en Madrid, la web de Capio Sanidad http://www.capiosanidad.es/ ha recibido el premio a la mejor web corporativa en el apartado de médicos. Diario Médico entrega sus premios Favoritos en la Red. Más de cincuenta páginas web y blogs del mundo sanitario han recibido esta mañana el reconocimiento de Diario Médico al ser premiados en la primera edición de "Favoritos en la Red." La entrega de las placas conmemorativas se ha realizado tras una exhaustiva criba de los sites que habían presentado su candidatura y a los que se añaden los seleccionados por el propio jurado, compuesto por la redacción de Diario Médico. Capio Sanidad tu salud en buenas manos IV Jornada de Calidad de Capio Sanidad La IV Jornada de Calidad de Capio Sanidad, celebrada el 11 de junio en el Aula Magna de la Fundación Jiménez Díaz, congregó a profesionales de todos los centros Capio, que siguieron con gran interés todas las ponencias que se presentaron. La jornada que duró todo el día, fue un éxito para el Núcleo Central de Calidad, que coordino el evento. www.capiosanidad.es 19 Entitats d’assegurança sanitària i altres empreses que tenen acords amb Capio Hospital General de Catalunya ADAC ADESLAS AEGON AGRUPACIÓ MÚTUA COMERÇ INDUSTRIA ALLIANZ RAS ARESA ASEVAL ASISA ASSISTÈNCIA SANITÀRIA COL·LEGIAL ATLÁNTIDAASSEGURANCES MEDIQUES AXAAURORA IBERICA AZKARAN CAIXA ANDORRANA DE LA SEGURETAT SOCIAL CASER SALUD CENTRO ASEGURADOR CIGNA CLINICUM SALUT Qualitat Mútues d’accidents laborals i malalties professionals que tenen acord amb Capio Hospital General de Catalunya Mutuas de accidentes laborales y enfermedades profesionales que tienen acuerdo con Capio Hospital General de Catalunya Informació i Citacions Entidades de seguros sanitarios y otras empresas que tienen acuerdos con Capio Hospital General de Catalunya DKV SEGUROS FIATC ASSEGURANCES GES SEGUROS GROUPAMA SEGUROS - MEDYTEC SALUD GRUPO SERSANET HERMANDAD NACIONAL DE ARQUITECTOS HERMANDAD NACIONAL DE ARQUITECTOS Servicios Corporativos INSTITUCIÓ MEDICINA LLIURE L'ALIANÇA LA BOREAL MÉDICA LA ESTRELLA LABOR MÉDICA MAPFRE CAJA SALUD MONTEPIO GIRONA MÚTUA DEL PENEDÉS MÚTUA GENERAL DE CATALUNYA P.S. MÚTUA MANRESANA Professionalitat 902 53 33 33 Tecnologia ACMAT ASEPEYO FIMAC FREMAP IBERMUTUAMUR MADIN MATT MUPA MÚTUA PREVISORA BARCELONA FONTSALUT MUTUAL FLEQUERA MUTUAL SALUS MUTUALITAT NOSTRA SENYORA DEL CARME MPS POLICLINICATIBIDABO PREVISORA GENERAL QUALIMEDIC CARD ROBRESA RTVE SABADELL MUTUAL SANITAS SEGUROS CATALUÑA SHARED CARE VITAL SEGURO VITALICIO SALUD WINTERTHUR Departamento Marketing Capio Sanidad, Julio 2008 Capio Hospital General de Catalunya Innovació MÚTUA INTERCOMARCAL MÚTUA UNIVERSAL MUTUAL MIDAT CYCLOPS SABADELL ACCIDENTS DE TREBALL (SAT Mútua) UNIÓN DE MÚTUAS UNIÓN MUSEVA IBESVICO WILLY BETZ ESPAÑA Capio Hospital General de Catalunya l Vallès a l a t i p s o H El teu Disposa de totes les especialitats mèdiques i quirúrgiques Urgències generals i pediàtriques 24 hores 365 dies Capio Hospital General de Catalunya forma part de Capio Sanidad, líder en gestió i assistència sanitària 902 53 33 33 Té acords amb totes les mútues www.capiosanidad.es tu salud en buenas manos